BASERAD PÅ EN SANN HISTORIA
Jävlar.
Hundra dollar på att jag kör ifrån dem.
- Du är skyldig mig 100 dollar. - Va?
Din tystnad var ditt vad. Du vet det, va?
Jävlar!
Kliv ut ur bilen! Kliv ut!
Visa händerna!
Vi är på väg till sjukhuset. Lyssna nu.
Sluta göra motstånd!
Kliv ut ur bilen. Upp med händerna och kliv ut!
Han kan inte! Öppna ögonen. Titta på skylten.
- Varför tror ni han sitter så fint? - Det är en rullstol.
Bra jobbat, Columbo. Ding, ding, ding, ding. Han är kvadriplegiker.
Vi är på väg till sjukhuset. Han har ett krampanfall.
- Jisses. - Men ta all tid som ni behöver.
- Snart inträder rigoletto. - Rigor mortis.
Rigoletto. För de som redan är förlamade används ett specialord.
- Ska ni inte göra nåt?! - Kolla honom.
- Vi har ett problem. - Han måste till sjukhuset.
- Få hit en ambulans. - Är ambulansen snabbare än vår bil?
Pang! Va?
Jisses. Du gjorde allt för att övertyga dem, va?
Rigoletto?
AKUTMOTTAGNING
Vi varskodde dem. De kommer ut med en bår.
- Det grejar sig. - Tack ska du ha.
Vad gör vi nu?
SEX MÅNADER TIDIGARE...
Precis där borta.
Allt det här är bortkastad tid.
Vad skulle jag göra? Du kunde inte andas.
Yvonne, jag har sagt "inga extra- ordinära åtgärder" flera gånger.
PAMELA DAVIS ÖVERVAKARE
- Var är underskrifterna? - Jag har letat, tro mig.
- Vill du hamna i fängelse igen? - Jag hörde inte hemma i fängelset.
- Du måste bevisa att du söker jobb. - Det gör jag.
Men jobben som datorn väljer passar inte mig.
- Datorn känner mig inte. - Jag känner dig, mr Scott.
Fixa tre underskrifter till i morgon. Annars får du förklara för domaren.
- Vad betyder kundservice för dig? - Att göra det rätta.
- När löste du ett problem sist? - I morse när jag skulle gå upp.
- Vill du ens jobba här? - Jag behöver bara en underskrift.
Ge inte upp.
- Så här? - Ja, det blir nog bra.
Varför gör min kock och hennes man det här?
För att du avskedade David.
Men vi har fått några bra cv och ska nog hitta en assistent.
En som du gillar.
FASTIGHETSSKÖTARE
Jag har en intervju hos mr LaCasse.
- Samma här. - Första hissen. Jag skickar upp den.
Vänta. Går den här upp? Är du här för vaktmästarjobbet?
- Personlig assistent. - Vad då för nåt?
- Assistent. - Heter det det nu?
De vita har namn på allt.
Takvåningen?
Kolla på den här lägenheten.
- Ber du mig att maka på mig? - Jag ber inte. Maka på dig nu.
- Gäller inte jobbet hela kåken? - Nej, bara mr LaCasse.
Tog du på dig finkläderna bara för att få sopa åt honom?
Jaha... Vad vill du berätta för oss?
Jag tar relationen med mina klienter mycket personligt och allvarligt.
Och professionellt också. Så klart.
Jag hör inte "handikapp". Jag hör "med hand ikapp".
Låt mig vara dina händer och dina armar och dina ben.
Låt avståndet mellan oss vara både oändligt och oändligt litet.
Jag älskar det. Okej...
Din bok förändrade mig. Så även om jag inte får jobbet-
-så kan jag få en autograf.
Hur skulle du få en autograf?
HUCKLEBERRY FINNS ÄVENTYR
Det är en rätt intressant tanke. Rullstolen är en metafor för energi.
Det är inte det du fråntas, utan det du får.
Jag var hos min förra klient i 18 år.
Jag har barn, så jag är van vid att tvätta, mata och fixa olyckor.
Jag måste hämta min unge.
Men ser inte alltid felet på folk.
Berätta mer om din förra... - Ursäkta?
- Vad gör du? - Lugn, det är inget rån.
Men ni har rånat mig på en timme. Jag måste hämta min unge.
- Du måste vänta på din tur. - Jag ska bara ha en kvick kråka.
- Levererar du nåt? - Ja, en ansökan.
Nån måste skriva på den, chefen eller ägaren. Är det du?
- Nej, det är inte du.-Är det du? - Ja.
- Fantastiskt. Skriv bara på här. - Hur ska jag skriva på?
Inte vet jag. Sakta?
- Funkar inte dina armar? - Nej.
- Okej.-Du då, hjärtat? - Varför behöver du en underskrift?
Min frivårdare behöver en underskrift.
Skriv ditt telefonnummer om hon vill ringa och kolla.
Då ser det ut som om jag gjort det jag skulle.
Säg att en extremsnygg kille kom, men ni sökte inte en supermodell.
- Vem skulle ringa? - Min frivårdare.
- Frivårdare? - Hans övervakare.
Varför den blicken? Döm inte mig. Jag dömer inte dig.
- Ursäktar du oss lite? - Tack.
- Jag måste hämta min unge. - Sätt dig.
- Vill du ha underskrift eller jobb? - Jag behöver bägge.
Sätt dig då. Varsågod.
- Har du jobbat med sånt här förut? - Jag har gjort allt en straffad får.
- Vad satt du inne för? - Du får inte fråga mig om det.
- Säger...? - Säger författningen.
Nu när du har frågat mig det, så måste du erbjuda mig jobbet.
- Okej. - Okej?
- Okej. Jag erbjuder dig jobbet. - Va? Vad gör du, Phillip?
Jag erbjuder honom jobbet.
- Jag vill inte bli din vaktmästare. - Vi ska ha en personlig assistent.
- Vad då? Vad är det? - Han vet inte ens vad han söker.
Jag behöver hjälp. Mina armar funkar inte, som du såg.
Inte mina ben heller. Jag kan bara röra på nacken.
- Du kan röra på munnen. - Precis som du.
Måste jag kånka runt på dig?
Du ska flytta mig till rullstolen, till min säng, till bilen.
- Det blir en del resande också. - Jag reser tillräckligt redan.
Det tog mig en timme att komma hit.
Din plantage är bananas, men jag vill tyvärr inte vara nåns betjänt.
Kan du inte bara skriva på nu och så funderar jag på det här?
Vi kan inte skriva under på att du söker jobb när du inte tar jobbet.
- Kan inte din tjej skriva på? - Min tjej?
Yvonne är inte min tjej.
- Är du min tjej, Yvonne? - Nej.
Fundera på det till i morgon.
Kom tillbaka i morgon redo för att jobba, eller så skriver vi på då.
- Jag följer dig inte ut. - Sitt kvar, för all del.
- Phillip, varför gör du det här? - För att jag vill det.
Om du inte gillar kandidaterna, så fortsätter vi leta.
- Jag hjälper gärna till... - Nej, jag vill inte ha din hjälp.
- Du är ekonom, inte sköterska. - Jag vet vad jag är.
Det vet jag. Jag anställde dig för att sköta mina affärer, inte...
Köra dig i ilfart till sjukhuset? Det är det det handlar om, va?
Du skulle inte ha satts i den situationen.
- Anthony Scott? - Hans mamma hämtade honom.
Jäklar.
Jag sa att jag skulle hämta Anthony.
Du säger mycket, Dell, men jag har inte hört av dig på flera dar.
Kom igen.
Hur är det?
Tvingar mamma dig göra det där fortfarande?
Jag har nåt till dig.
Det är till din födelsedag.
Vilken födelsedag?
Det där var rätt åt mig. Jag förstår dig.
Men det är ändå en present, så vad säger man?
Anthony.
Jag pratar med dig. Anthony.
- Vad gör du? - Jag sätter mig i soffan, Latrice.
Tro inte att du ska stanna här.
- Bara en natt? Jag blev vräkt... - Nej.
Gå och sök jobb eller vad fan du nu gör.
Du är på dåligt humör, ser jag.
Vet du vad, Dell? Stick.
- Va? - Stick!
- Jag hittade lägenheten åt dig. - Och kolla på den.
Jag betalar hyran här, inte du.
Du är skyldig mig... oss så mycket i underhåll-
- att du ska tacka oss för att vi inte anmäler dig.
Jag har fått nog, Dell. Jag kan inte. Ut.
Jag och Anthony vill inte se dig.
Pojken behöver mig som skydd. Folk käkar upp pojkar som honom här.
- Du är ju aldrig här. - Du ber mig att gå.
- För att jag inte kan lita på dig. - Vad vill du ha av mig?
Nu? Inget.
Vad jag ville ha av dig?
- Allt. Hjälp. Stöd. - Jag stöder dig.
Hur? Var?
Du tänker bara på dig själv, Dell. Titta noga på vår sjaviga lägenhet-
- och titta sen på barnet som jag har uppfostrat själv.
Titta noga och länge på dem, för du får inte se dem igen.
Ja, kan du inte...
Hej då, Dell!
Menar du allvar nu?
Visst.
- Behöver du nånstans att bo? - Nej, jag klarar mig.
Du borde komma in i gamet igen. Jag behöver dig.
Lätta stålar.
Nej, fan. Det har aldrig varit lätt.
Jenny?
Jenny.
Phillip.
- God morgon, mr Scott. - Eller hur?
- Jag kan skriva på dina papper. - Jag tar jobbet.
Är det inte bättre att jag bara skriver på?
Du är inte kvalificerad och saknar erfarenhet.
Vill han ha mig eller inte?
- Ja, det vill han. - Bra. Hur mycket får jag i lön?
- I månaden? - I veckan.
Det kan jag leva med om jag får ett obegränsat metrokort.
- Metrokort? - Jag måste ju komma hit.
Mr Scott, ni ska bo här.
Mr Scott?
Mr Scott!
Det här larmet följer dig överallt.
Du behöver finnas åtkomlig för mr LaCasse dygnet runt.
- Har du några frågor? - Ja. Varför är du så arg?
- Du vet när jag är arg. - Skrämmer jag dig?
Ja. Ja, det gör du, mr Scott. Men inte för det du antyder.
Mr LaCasse är mäktig, men han är ändå en sårbar man.
Skrämmer det mig om han hamnar i fel händer? Ja, det gör det.
- Han har själv valt mina händer. - Varför valde han dig, tror du?
- Jag är den bästa kandidaten. - För du var den sämsta kandidaten.
I det här spelet har du tre strikes. Det har jag avtalat med honom.
- Kan du baseboll? - Ja.
- Så du är min domare? - Huvuddomare.
- Jag bara testar dig. - Ja, du är en prövning.
Mr LaCasse måste flyttas till sin rullstol för att äta frukost.
- Ska jag lyfta honom? - Ja. Ja, lyft honom.
Bältet!
Du måste spänna fast honom.
Spännet måste alltid vara låst.
Och nu ska du ge honom frukost. Kan du göra det?
Phillip. Jag måste ringa galleriet. Klarar du dig nu?
Yvonne, jag är okej.
Alexa. Sänk musiken.
- Vad säger han? - Nessun dorma.
- Ingen sover. - Sova när han gapar så om det?
Spelar du skiten för att reta folk? Fick jag jobbet för att reta henne?
- Yvonne? Nej. - Varför anställde du mig då?
Kan jag äta nu?
- Är det här apelsin? - Det är en kumquat.
En kumquat?
Mitt fel.
En till?
Du vet att jag känner det, va?
Jaha...
Okej.
Nej. Nej, jag måste vila lite.
Har du nånsin tagit hand om nån?
Japp. Mig själv.
- Hey! Försiktigt. - Ska inte en mobil röra sig?
Nej, det... Jo, men den...
- Är den dyr? - Ja.
- Är du lika rik som Jay-Z? - Nej. Rikare.
- Jisses! - Man kan inte köpa allt för pengar.
Det tycker jag det ser ut som. Nissan dårman nu, baby.
- Jag är Dell. - Maggie. Fysioterapeut.
Mer söt än det.-Är din fru okej med Victoria's Secret-klädseln?
Jag är inte gift.
- Du bär ring. - Min fru är död.
Ska vi börja?
Bägge armarna, hela rörelsen.
Alltid bägge sidor. Några frågor?
Ja. Hur ska du säga till din pojkvän att du har träffat nån annan?
Jag ska visa hur du gör mr LaCasse klar för dagen.
- Om du inte är för upptagen. - Nej, jag och Mags fixar det här.
Jag får visa henne min känsliga sida. Den syns bäst naken och bakifrån.
- I skenet från stearinljus. - Har du nånsin bytt kateter?
- Nej. - Det är inte svårt.
- Det hoppas jag verkligen. - Är det här din känsliga sida?
Bara långsamt...
...dra ut den.
Och den nya...
...går direkt in.
Knip åt om toppen... och för in den.
Sen matar du in den.
- Jag känner det inte. - Det gör jag.
Om du inte klarar det här, hur ska du...
- Va? Vad ska det där betyda? - Det får du se.
Är det ditt finger? Vad...
Jag gör inte det. Det är inte...
Aldrig i livet. Jag sticker inte in mitt finger i nåns rumpa.
Jag sätter inget sugrör i hans glas och tömmer inte hans väskor.
- Prata med Yvonne. - Om vad?
- Om att jag tömmer hans sopbil. - Han pratar om tarmtömningar.
- Det ingår i jobbet. - Det gör inte en personlig assistent.
- Det gör en personlig assistent. - Inte den här assistenten.
- Strike ett, mr Scott. - Nej. Det var en kollsving.
- Nej, du var utanför. - Är du plattdomare?
- Ska inte prata med basdomaren? - Jag är alla domare. Strike ett.
- Vet du vad "ej HLR" är? - Vad då?
"ej HLR", ingen hjärt-och lungräddning.
Du måste gå med på det här. Förstår du vad det betyder?
Jag ger dig inte mun mot mun om du satt en kumquat i halsen?
Inga extraordinära åtgärder om jag slutar andas. Ingenting.
Jag är okej med ingenting.
Vill du inte leva längre?
Var det därför du gav mig jobbet? För att jag inte skulle livrädda dig?
Jag tar min lunch i mitt rum. Säg det till Charlotte.
DET LATERALA SÄTTET PHILLIP LACASSE
Vad?!
Jag sökte dig.
Det här är hans livlina. Strike två.
Du kan inte kalla det strike. Jag hör den och ser den.
- Strike två. Kom. Nu! - Kan jag inte få ta en dusch först?
Guten Morgen. Umgebungsbeleuchtung?
Ja.
Regenwald? Sintflutartigen Regen. Monsun? Vertikale Spritz.
Ja.
Monsun.
Yvonne! Yvonne!
Alexa! Stopp!
- Jag gör duschen klar. - Jag vill ha det på.
- Stäng ute världen med bättre musik. - Har du nånsin lyssnat på opera?
Ja, opera är skitstort på kåken. Det är fullsatt på operaaftnarna.
Varför kan vi inte lyssna på Aretha? Mata själen med souldrottningen.
Tänk efter. Just det.
- Otroligt. Jag låter precis som hon. - Ja...
När jag blundade var det kusligt. Det är rena identitetsstölden.
Ögonen. Ögonen. Okej, okej.
Okej. Det var inte så farligt, va?
Okej. Du vattentorterar mig.
- Ja-högen. - Ger du dem bara 10 000 dollar?
- Det är inte vinstdrivande. - Jag har inte sett vinster på länge.
Nej, nej! Det där är privat.
- Envis. - Kasta det.
Vill du inte ens svara? Som avslut?
Du måste vara på galleriet vid elva.
GE DELL 10 000 DOLLAR
- Det blir ett nej på det. - Det var värt ett försök.
- Blev du rik på att skriva det här? - Nej.
Jag räddar krisbolag och investerar i nyetableringar.
Okej.
Säg att jag vill starta ett företag som du ska köpa för en miljon dollar.
- Vad är din idé? - Det vet jag inte.
Vad brinner du för?
Kvinnor. Att ligga. Att ligga med kvinnor.
- Lite svårt att tjäna pengar på. - Jag har vänner som inte håller med.
Jo, men jag föreslår att du hittar ett behov och fyller det.
- Phillip LaCasse. Hur är det? - Gud...
Ute och rör på dig. Bravo.
Vi har hittat en underbar vårdare till min mor. Du får byråns nummer.
Hej. Jag står precis här. Jag är vårdare.
- Carter, det här är mr... - Daekwandashay Blackman.
- Carter Locke bor under oss. - Bor han hos dig?
Ja, det gör han.
- Jag skakar inte hand. - Det är nog bäst.
- Kom, P. Vi måste dra. - Vi drar, Carter.
- Är han din vän? - Lär känna mig, Daekwandashay.
- Vilken bil är din? - Alla de här till höger.
- Alla de här? - Ja, men vi säljer dem.
- Vi använder den här vanen nu. - Ingen snuthäck om du inte är full.
- Är du full? - Bara av din positiva attityd.
Då sätter jag dig inte i nåt stort jävla negativt. För helvete!
- De är inte praktiska. - Exakt!
Du kan inte sälja den här bilen.
Den försvunna delen. Du hittade den.
- Hur mycket? - 75, tror jag. Jag kan kolla.
För 75 000 kan jag måla en kvadrat. Du kan få några rektanglar också.
- Har du inte den? - Den ingår i serien min fru älskade.
- Jo, men det är samma målning. - Tyvärr. Den kostar 80 000.
Jag tar den.
80 000 dollar? Vet du vad och vem jag kan få för 80 000 dollar?
Hur sätter man ett pris på ett konstverk?
Man betalar dess värde för en.
Jag äger en samling förstautgåvor. Böcker som jag läste som barn.
Signerade av författarna. Det var en present från min fru.
En för varje år som vi levde ihop.
Hur mycket skulle jag ge för dem? Det vet jag faktiskt inte.
- Vad? - Vad?
- Jag måste gå nu. - Yo, Latrice!
- Är du okej? - Ledsen. Vi ses sen.
- Läget? - Vems bil är det här?
- Det är min chefs. - Och din chef är...?
Rik. Du, jag vill träffa Anthony.
Innan du säger nåt, Latrice, så jobbar jag. Okej? Här.
Min första lönecheck. Jag har skrivit över den på dig.
- Vad gör du? - Jag hjälper en förlamad kille.
- Och du tjänar så här mycket? - Ja. Det är ett bra jobb.
- Hoppas du kan behålla det. - Klart att jag kan behålla det.
- Hur är det med honom? - Bra.
Han har precis fått betyg. Bara A:n.
Äpplet faller inte långt från trädet.
Du är trädet i historien.
Tror du att du kanske kan hälsa honom nåt från mig?
Boken jag gav honom måste jag ha tillbaka.
- Varför? - För att...
- Var den inte din? - Latrice, lyssna på mig.
Du gav din son en present och nu vill du ha tillbaka den?
Du får slita den ur hans händer. Jag gör inte ditt smutsgöra.
- Vad gör du med min son? - Får jag inte skaka hans hand?
Anthony!
Har du koll på det där?
Bort! Bort från bilen!
Gå du. Jag vaktar den åt dig.
VAR ÄR DU?
- Var har du varit? - Jag hade ett ärende.
- Strike tre. - Va? Nej, det var ett snedslag.
Som jag tog. Så nu är du ute.
Snälla, gör inte det här. Jag skulle ge min check till mitt ex och hann...
- Vem sa att du fick ta bilen? - Det gjorde jag.
Okej.
Tack.
Phillip? Phillip?
Phillip!
Säg vad jag ska göra. Vad vill du att jag ska göra? Jävlar.
Är det luft? Är det luft? Vänta, vänta, vänta, vänta.
Här. Här, andas.
Ta den. Andas.
Så du ska inte andas?
Va? Det är inget extraordinärt med att andas.
Jag behöver jobbet. Så ta ett djupt andetag. Annars får du mun mot mun!
Här, här, här.
Händer det ofta?
Är du okej? Gör det ont?
Det är mina ben. Det är nerverna.
Det kallas fantomsmärtor. Det är som att brinna.
Ger de dig inget mot det?
Diverse mediciner.
Det hjälper lite. Inte tillräckligt.
Gör det så ont att du vill ta livet av dig?
Nej. Men att förlora min fru gör det.
Jag ska hjälpa dig.
Det kommer inte att hjälpa.
Säg vad du tycker efter att du har provat.
Hur hände olyckan då?
Glidflygning.
Ja, det vet jag. Men jag undrar hur.
Hur hände det?
Dåligt omdöme. Mitt.
Det var lite dåligt väder och vi skulle aldrig ha...
Men jag har... hade smak för att flytta fram gränser.
Vem glidflyger i ett oväder? Det kom en blixt.
"Vad ska vi göra? Jag vet. Vi glidflyger."
Jag vaknade. Och där låg Jenny.
Min stackars fru.
Och jag minns att jag tänkte:
"Ja du, älskling, det här får dig att glömma cancern."
Cancer. Hon... hon hade cancer.
Och jag... jag...
Förlåt.
Det är inget att be om ursäkt för.
Jag ligger många morgnar innan nån annan har vaknat.
Innan min dag blir ett virrvarr av andra människors händer.
Och jag flyger fortfarande.
Gud, den tog mig så högt upp...
...och sen tog den allt ifrån mig.
Men inget kan jämföras med att förlora henne. Inget.
- Känner du av det nu? - Jag känner aldrig nåt av gräs.
- Du kommer att känna det. - Ska vi slå vad?
Du skulle ha satt mer än en varmkorv.
- Jag sa ju "varmkorv livet ut". - Vänta, det minns inte jag.
- Vi tog i hand på det. - Tror du att det håller i domstol?
- Det luktar gott. - Ge mig en dubbelspecialare.
- Och vad ska han ha? - Gör inte så. Fråga honom.
Förlåt. Vad ska du ha?
Jag vill ha...
...14 varmkorvar. Och en banandaiquiri.
- Är ni höga? - Skyhöga.
Har du en dollar? Har du en dollar?
- Vill du ha en varmkorv? - Ja.
Okej. 14 varmkovar och en varmkorv. Det blir 1 500 varmkorvar.
Jag vill ha 1 500 varmkorvar. Ge mig alla dina varmkorvar.
Tack.
Och tack för att du sa till honom. Jag blir behandlad med sån...
Eller så är jag osynlig. Om de inte vet att jag har pengar.
Välkommen till min värld. Utom det där med pengarna.
Jag har inga jäkla pengar. Jag måste väl tänka mer lateralt.
- Och förändra lite. - Du har läst min bok.
- Jag försöker. Fast den är rätt torr. - Det är affärsteori.
Okej. Min teori är att boken är torr.
Nej.
Lateralt tänkande är som konst. Det är en annan dörr.
- Är du redo att slås med häpnad? - Jag är så redo.
Jag fick idén till mitt företag.
Det är en app som hjälper dig att hitta det närmaste gräset.
Den heter HittaMinLangare. Nej, nej, nej. Det heter den inte.
Okej? Den heter iDeal.
På grund av "i" och "deal".
Det blir "ideal". Fattar du? Förstår du hur det funkar?
Det gör jag. Men jag tror att du behöver tänka lite mer.
- Det är väldigt nischigt. - Va? Vad fan är "nisch"?
Det är flickversionen av nevö.
Var dina föräldrar rika? Gav din pappa dig alla sina pengar?
Jag har tjänat varenda penny jag har. Min pappa gav mig ingenting.
Då har vi det gemensamt. Min pappa var konstnär.
- Va? - Bedragarkonstnär.
Fast jag har aldrig träffat honom. Utom när vi satt på kåken ihop.
Vi satt i fängelse tillsammans. Gött, va?
Vet du vad han sa när han såg mig?
Han sa "Välkommen hem".
Tänk att säga det till sin unge, va? "Välkommen hem"?
Min son ska aldrig sitta i fängelse. Han är för smart.
Pojken är otroligt smart. Hans mamma är också smart.
Du är smart, Dell.
- Jag är en smartskalle. - Nej.
Nej, du är smart. Intelligent.
Är du redo? Det är på 163rd Street och väntar på miljonärsidén.
- Som du har. - Vad tänker du på när jag säger mat?
- Pitcha inte en restaurang för mig. - Glöm det.
- Kan du ens laga mat? - Jag kanske kan anställa Charlotte.
Så din pitch är alltså att du kan sno min kock från mig?
Glöm det, bara glöm det. Du är så negativ.
- Maggie skriver att hon är sen. - Okej.
- Det kan vänta. - Jag skulle byta ditt sugrör.
Varför finns inte självbytande katetrar?
Om jag säger att jag kan skapa en självbytande kateter då?
Då frågar jag var du tog din biomedicinsktekniska examen.
Du, Dell, hitta bara nåt som du älskar att göra.
Och hitta sen ett sätt att skala det på.
- Vad är du riktigt bra på? - Tydligen inte det här.
Kan vi sluta prata? Det är som att vara med i en skitkass porrfilm.
- Det är ingen stor grej. - Va? Har du rört en annan mans...
- Kan du inte ens säga ordet? - Klart jag kan säga ordet.
- Säg det då. - Nej. Jag vill inte.
- Penis. - Sluta!
Okej, visst. Jisses...!
Klart. Unge Merlin har svärdet.
- Gör det min penis till stenen då? - Kan du sluta säga det ordet?
- Jag använder bara din analogi. - Sluta säga ordet. Jag ber dig.
- Okej. - Det hjälper mig inte.
Okej, jag tar den här.
Sen kniper jag åt om toppen och för in den.
Okej? Jag berättar bara för dig vad som händer.
Då så. Nu gör vi det.
- Den ser inte ut att gå in i hålet. - Det var vad hon sa.
Okej. Är du redo?
Jag är inte redo. Vänta lite.
För helvete. Kom igen, Dell!
Skaka av dig det, grabben.
Okej, nu kör vi. Jag går in fort. Greppar den...
Va? Kom igen. Kom igen!
Vad är det där? Åt du cialis till frukost?
- Om du slutar pilla på den. - Ingen pillar på nånting.
- Få den att gå ner. - Få den att gå ner?
Jag fortsätter inte när du är så där. Hur kan du ens...
Det är omedvetet. Det finns andra sätt för mig att få stånd.
- När du inte finns till hands. - Jag mördar dig. Vill du det?
Mina öron till exempel. Mina öron är en erogen zon.
Jag har inte rört dina öron och vill inte snacka erogena zoner nu.
- Okej, vänta lite. - Kom igen, klockan tickar!
Gå och hämta Yvonne, så kanske hon kan hitta nån...
Vi ska inte prata om Yvonne heller. Hon har mycket med det att göra.
Va...? Lägg av. Yvonne är min direktör.
- Chefer tänder inte på personalen. - Nu är du löjlig.
Din penis säger att du ljuger. Du ville höra det och jag sa det.
Penis!
Yvonne, vi behöver ett par minuter till.
Vi pratade precis om dig. Dina öron måste ha varit eldröda.
Här är det.
Kom nu. - Hey. Du såg inget, okej?
Nej. Fortsätt med hans öron.
Du kan få vilken tjej du vill. Du är rik och du är singel.
Donnan med all botox då? Ni vore som gjorda för varann.
Du är lam i kroppen och hon är lam i fejset.
- Hur är det? - Det är bra.
- Är du gift? Hur gift då? - Dell.
Äktenskapet har grader. Ska vi skapa en dejtingapp för miljardärer?
- Det finns redan. - Jäklar.
Är du med honom?
Varför?
- Hur ung funkar, P? - Sluta nu.
Vad då, sluta?
Vem hyssjar du åt? De har inte ens börjat sjunga. Lugn.
- Hur lång är showen? - Tre timmar.
Är han ett träd? Är han ett sjungande träd?
- Han är fågelmannen. - Är han fågelmannen?
- Tyst!
Jag kastar snart bak programmet. Jag lovar.
Ja! Bravo!
Skulle inte målare måla en form med så ädla linjer?
Ett så utsökt högt huvud.
All stränghet mitt i charmen, all sötma mitt i styrkan.
Det är vackert, Phillip.
- Avslöjade! - Ursäkta?
Jag tog er på bar gärning. Var är han?
Du och P som pratar om ditt höga huvud och din stränghet.
Han har genomskådat dig. Han målar dig med sina ord.
Titta inte på mig så där. Jag hörde er.
Gör inte så. Det är hans livlina. Minns du det?
- Hur länge har du och P gjort det? - Det finns inget "P och jag".
Sluta. Jag hörde er, Yvonne. Och jag hörde Marvin Gaye-poesi.
Han skriver brev till en kvinna som heter Lily.
- Han dikterar dem för mig. - Är det det de är?
Ja. Jag beklagar om jag gjorde dig besviken.
- Jag trodde han kastade dem. - Inte nu längre.
Vänta lite. Vänta lite. Det är nu du säger "Tack, Dell."
- Varför? - Varför gör han det, Yvonne?
Det är tack vare mig. Jag har fått tillbaka honom till hans gamla jag.
"Tack, Dell.-Varsågod, Yvonne."
- Maggie sa att du gick på Harvard. - Ja.
- Varför ödsla din tid på diktamen? - Jag ödslar inte min tid.
- Hur länge har du jobbat här? - Jag jobbade åt honom före olyckan.
- Jag slutade när mamma blev sjuk. - Och sen kom du tillbaka hit?
Nej, då gifte jag mig. Sen kom jag tillbaka när jag hörde om Phillip.
- Jag trodde jag kunde hjälpa till. - Är du gift?
- Var. Kort. - Vad letar du efter nu då?
- Vad är din typ? - Jag letar inte.
Jag vet din typ. Skogsarbetare. Rutiga tyger och stort skägg.
Ett skägg man tappar bort grejer i. "Var är nycklarna och mitt metspö?"
Det är motsatsen mot min typ. Jag hatar skägg.
- Inget illa ment. - Men du erkände att du har en typ.
Jag letar inte, Dell.
Jag hittade katten. Den var i mitt skägg.
Du är tuff, du är så tuff.
- Knack, knack. - Nix.
Knack, knack.
Jag sitter här och knackar hela dan. Knack, knack.
- Vem där? - Yvonne.
- Vilken Yvonne? - I våndan bor glädjen.
- Tack, Dell. - Jag värmer upp. Gå inte. En till.
Hur blir näsduken som en fågel?
Sätt en liten kråka på den. Titta. Titta.
Akta!
- Hur gjorde du det här? - Jag är ett geni.
"Jag skulle lägga dukarna under dina fötter."
"Men jag är fattig och har bara mina drömmar."
"Jag har lagt mina drömmar under dina fötter."
"Gå varsamt, för du går på mina drömmar."
- Vad? - Tyvärr, du är inte fattig.
- Jag citerar Yeats, en känd poet. - Jag vet vem hon är.
Varför skriver du inte en egen dikt till Lily?
- Och använd dina ord. - Jag är ingen poet.
Alla är poet. Hur känner du dig när du tänker på henne?
- Det vet jag inte. - Jo då. Kom igen nu.
- Lätt. - Lätt som en...?
- En fjäder? - En viskning?
Jag gillar det.
Vad mer får hon dig att känna?
- Jag vet inte... Modig. - Modig som en... dobermann?
- Pil. - En dobermann med en pil.
Jag tror... bara pil.
Hur ser hon ut då? Säg inte "dobermann".
- Jag vet inte hur hon ser ut. - Vad menar du?
Det är en epistolär relation. Vi bara skriver brev.
- Hur länge har ni epistolärat? - I ett år.
- Har du fått små blå brev i ett år? - Ja.
Jag vet vad som mer är blått. Så du vet inte hur hon ser ut?
Ej heller hon jag.
Jo, det gör hon. Vad då, ej heller? Vilket sekel är du i nu?
Jag tror inte att du helt förstår hur en epistolär relation fungerar.
Och du förstår inte hur en kvinna fungerar. Hon har googlat dig.
- Yvonne? Jag är här. - Maggie, jag får fråga en sak.
Om du var Lily, hade du googlat P:s röv då?
- Eller ansiktet, kanske. - Antagligen båda.
Vad sa jag?
Om du var i en epistolär trekant med en stjärnkock, hade du kollat honom?
- Första dagen. - Jag vet vad jag snackar om.
Jag ska se hur du ser ut på Google. Okej. LaCasse...
Du ser bra ut. Snygg i kostym. Jag är seriös, du är skitsnygg.
Jag vill se hur hon ser ut. Vad heter hon i efternamn?
Jag säger inte det till dig.
- Nej. Lyssna... - Ge mig brevet.
Foley. Från Buffalo. Då är Lily stor.
Det är kallt i Buffalo. Då är hon en stor gammal tös.
Okej, vi söker på det. Har hon sagt nåt om sin 103-årsdag?
- Har hon nämnt en förbrytarbild? - Sluta nu.
Den här lilla Lily har varit ute och jagat. Massor.
- Okej. - Hon är söt.
Jag behöver mer information. Man måste bli som en detektiv.
- Dell, det står inget där. - Få se om jag ser en ledtråd.
- Här är ett telefonnummer. - Och?
- Varför ringer du henne inte? - Vi har inte en sån relation.
Vad då, inte en sån...?
- Ge mig telefonen. - Ring henne inte.
- Sluta ta i mig, Yvonne. - Ring inte.
- Det ringer. Det ringer. - Lägg på.
Du har ringt Lily Foley. Säg nåt efter pipet, så ringer jag dig sen.
Lily, det är Phillip... LaCasse.
Jag ville... bara höra din röst.
Fråga om hon tränar. Fråga.
Jag undrar om du kan ringa mig när det passar dig.
Då så. Jag ser fram emot att få prata.
Hej så länge.
- Det där är min telefon. - Det var bra.
Du behövde bara en liten knuff.
Javik vill ta samtalet på torsdag. Vi har galan på fredag.
Och... du fyller år snart.
Vad vill du göra? På din födelsedag.
Hade du googlat mig?
Jag är inte säker. Jag... jag tror inte det.
Men jag är gammaldags. Det borde inte spela nån roll.
Är hon så rar som hon är i breven spelar det ingen roll för henne.
Tills hon ser rullstolen.
Smarta kvinnor bryr sig om vad som finns här och här.
Det berör rätt kvinna. Inte dina händer.
Kom ner till farstun.
- Har du målat? - Kom bara.
Målar han?
Okej, är ni klara?
Jag ger er "Utan titel nummer 0".
Eller "Vad är mod?"
Var är Twomblyn?
- Den med röda krusiduller? - Ja.
Jag tog ner den. Den står i köket vid sidan av återvinningstunnan.
- Vad tycker ni? - Jag hade inte hängt upp den.
- Men det är nåt... - Nåt väldigt passionerat.
- Nästan post-postmodernt. - Jag gillar hunden.
Det är oväntat.
Och det säger jag med beundran.
Vem fan vet? Jag kan vara nästa Baskwat. Livet är knasigt.
Charlotte, gå och hitta Twomblyn.
Du kan inte mena allvar.
- Det är kanske inte vår kopp te. - Eller ens te i några slags kärl.
Men det viktiga är att se och uppmuntra potentialen.
Ser du inte potential här?
Nej.
Vi kan knyta fast den i stolen och ta på dig hatten.
- Glöm det. - Det är din födelsedag.
Jag firar inte födelsedagar. Men jag skulle vilja ta en åktur.
- Okej. Vart då? - Vart du vill.
- På riktigt? - Ja.
Yo, killen. Läget?
Kom, du ska med ut och åka.
- Kom nu, hoppa in. - Cool bil, du.
Hej.
- Är du hans chaufför eller nåt? - Han är min verkställande direktör.
Min högra hand. Min vänstra hand också.
Då så.
- Spela listan "Dells Jam". - Nej, snälla, nej.
Du säger inte nej till drottningen. Din funkiga själ tigger om det nu.
Håll armar och händer inne i fordonet hela tiden.
Jag kollar dig, P. Håll händerna ser jag ser dem.
Titta till vänster. Det är Yankee Stadium.
- En fråga: kan du köpa Yankees? - Nej.
- Kan du köpa Nets? - Ja.
Ser ni det?
- Där lärde jag världen att dunka. - Du kan inte dunka.
- Du har aldrig sett mig. - Ingen har sett dig.
- Vad skrattar vi åt, P? - Jag vet inte.
- Wow! Det är fantastiskt. - Vi kan starta franchising.
Det är den godaste glassen i USA, P.
Pappa!
- Det var trevligt att träffas. - Hey. Se mr LaCasse i ögonen.
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
Jag kommer strax, P.
- Hade du kul i dag? - Ja.
- Vad gillade du bilen? - Den är cool.
Vi kanske kan ta ut den i helgen. Vi kan åka precis vart du vill.
Har mamma pratat med dig?
- Jag måste ha boken som jag gav dig. - Varför?
- Nåt hände. Spring och hämta den. - Men gav du den inte till mig?
- Jo. Det var bara ett missförstånd. - Är det hans bok?
- Vems bok? - Din chefs.
- Stal du den från honom? - Anthony, lyssna på mig...
Hey. Anthony.
Jag visste inte att det var din.
- Varför skulle du... - Släpp mig!
Anthony, kom hit. Kom hit nu!
Det var innan du anställde mig. Jag skulle ställa tillbaka den.
- Böcker ska läsas. - Jag skulle ha sagt det till dig.
Jag är ingen tjuv. Jag var det, men inte nu längre.
Människor gör misstag.
Jag vet inte. Jag har gjort så många.
- Grattis! - Det här är från min källare.
- Har den äran. - Har den äran.
Tack. Tack.-Tack så mycket.
- Vi borde nog gå ut... - Inget på min födelsedag, sa jag!
Jag har inte...
Alla ville göra nåt och jag tänkte...
Jag kan kontrollera väldigt få saker i mitt liv. Och det vet du.
Min tid och dem jag väljer att dela den med står överst på min lista.
Jag vet. Förlåt, men...
Jag ska säga åt dem att alla får gå.
Visste du nåt om det här?
Ledsen, P. Trist att du fick ha en överraskningsfest i ditt jättepalats.
Att du fick dyra presenter av dina rika vänner.
Att du har en omtänksam direktör.
Vissa av oss har riktiga problem. Jag kämpar för att få träffa min son.
Jag beklagar, D.
Fixar inte en eftermiddag med din son alla år utan umgänge?
- Passa dig. - Vems är felet att ni inte får ses?
Fan ta dig och dina jäkla privilegier.
Och din attityd.
Är du arg? Är du arg, P?
Vill du slå sönder den här? Vill du krossa Carters vinflaska?
- Vill du krossa jätteflaskan vin? - Ja!
Vad vill du mer göra, P?
Vill du ha den här?
Tjuren. Jag har alltid hatat den.
Porträttet. Nej, nej! Nej, inte det!
- Det här? - Nej.
- Vilket? - Det bakom dig.
Är han en släkting?
- Det är en hon. - Är du säker på att det är en hon?
Det är Jennys moster Winnie.
Och det är faktiskt ett mycket smickrande porträtt av henne.
Vad...
Dell har stökat till det.
Förlåt.
Förlåt att jag snäste av dig. Du förtjänade inte det.
Det är... det är lugnt.
Jävlar. Är gästerna kvar?
Är du redo att gå och festa?
Jag är redo om du är det.
- Hur bra känner du Dell Scott? - Hur så?
Jag kan mejla det här till dig.
Jag vet hans bakgrund. Jag är mer intresserad av honom nu.
Phillip, jag fattar. En andra chans.
Men hur många chanser har han fått? Han har suttit i fängelse.
- Du låter honom jobba där vi bor. - Det får jag göra.
Tänk bara på det jag säger. Vi måste alla bo här.
Är den här ny?
Ja. Ja, jag har precis köpt den.
- Vem är konstnären? - Han använder olika namn.
Är det en Banksy? - Det vet vi inte, va?
Du vet vad dobermannen representerar.
Så klart.
Vi har provat den överallt och alla älskar den så klart-
- men den måste tala till en och säga "Jag hör hemma här."
Vi säljer den nog på auktion. Jag bara hatar deras avgifter.
De bryr sig bara om pengarna.
Tror du att den stiger i värde?
Jag tror inte att det går att säga vad den kan bli värd, Carter.
- Hej, Jane. - Hej, Phillip.
Dell och jag pratade precis om vad det innebär att vara svart.
- Hur går det med iDeal-appen? - Du har redan sagt nej till den.
Jag vet att jag sa nej, men jag skulle absolut säga ja ungefär nu.
Tut, tut!
Vad hände med musiken?
Hey, sopranen!
Nej, den lyriska, inte mezzon.
Är du bussig och sjunger "Nattens drottning" -arian?
Oroa er inte för att jobba över. Gapflabbarn pröjsar.
Så du har blivit operafantast.
Delar av det är rätt coolt. Det är bara svårt att dansa till.
Vad har du då?
Maggie! Nu har du chansen, Maggie.
Jag har väntat på det här. - P, titta på mig och Maggie!
Kör hårt, Charlotte.
Jag får alla tjejerna. Få se om jag kan få upp den arga.
Hey, Yvonne, vill du ha lite kul?
Kom nu. Kom nu, Yvonne.
- Nej. - Kom, Yvonne.
Kom!
- Du kan verkligen dansa. - Nej.
- Du är duktig. - Kom.
Jag har alltid dansat uselt. Jag är faktiskt bättre nu.
Det här är bättre jämfört med innan.
Hallå?
Nej, sänk inte musiken!
- Säg att jag ringer sen. - Det är Lily.
Lily? Hej.
Vi har bara en liten fest. Det är min födelsedag.
Det var det. Och jag blev väldigt överraskad.
Åh?
Låt mig få kolla... - Tror du att jag är ledig på lördag?
Ja, jag tror att det går bra.
Vi ses då.
Okej.
Hej då.
Tycker du inte att jag ska berätta det för henne? Om rullstolen?
Jag tycker du ska fokusera på vad hon kanske inte har berättat för dig.
Gud, det var så länge sen som...
- Jag vet inte vad jag ska ha på mig. - Jag ska säga vad du inte ska ha.
- Verkligen? - Ja, inte på en dejt.
- Jag hade inte kallat det här... - Det är en dejt.
- Grattis på födelsedagen, du. - Tack.
- Är du redo? - Ja.
Okej, stoppordet blir... "Verdi".
- Ska jag säga "Verdi" i en mening? - Ja.
Ja. Typ: "Jag måste gå. Du är Verdi-gt ful".
Jag ser att du mentalt stampar med foten. Lugn, P. Hon kommer.
Dell. I min kavajs innerficka ska det ligga ett kuvert.
Öppna det.
Vad...?
Det är för "Utan titel nummer 0" eller "Vad är mod?"
Som nu stolt hänger i Carters troférum.
- På riktigt? - Ja.
- För alltid? Svär du på din mamma? - På min mamma?
Yo, P, det här är...
Det är helt galet. Ja, för fan!
Ja, för fan, P! För fan!
Det var mitt fel. Det var jag. Mitt fel.
Yo, P! Det här är min affärsidé. Jag är konstnär.
Jag kan måla en sån i månaden.
- 50 000 styck i ett år blir... - 50 000.
Det blir 50 000 totalt. Nej, Dell, det är inte din affärsidé.
Det är startpengar till det som blir din affärsidé.
- Vad? Är hon här? - Jag hoppas det.
- Hej, Phillip. - Hej.
Ursäkta. Det här är Dell.
Han ska göra oss sällskap.
Eftersom... Jag tänkte berätta det för dig.
Jag visste det. Jag såg ett foto.
Jag läste en artikel. Jag var tvungen. Dina brev var för bra.
Du behöver inte stanna. Vi klarar oss.
Okej. Ha bara min kompis hemma före midnatt.
Allra senast midnatt i morgon. Uppför dig ordentligt nu.
Det här är...
- Du ser din stads bästa sidor. - Det är sant.
Alltid intressant. Jag har aldrig tråkigt där.
- Vi talar om Buffalo, New York, va? - Det är en vacker stad.
Mitt bibliotek är en nationalskatt. Och vi slog era Giants.
Jaha, ett footballfan. Det har du aldrig sagt.
Jag kunde inte berätta allt för dig.
Maten här är otrolig, va? Ni lär ha fantastiska kycklingvingar i Buffalo.
Åh, du har nåt...
- Där? - Nej, det är precis där.
- Mallgroda. - Vill du att jag ska...?
Nej.
Jag är i regel rätt bra på det här.
- Borta. - Bra.
Det ser jättefint ut. Tackar.
Berätta om din dag. Vilken som. I går. Jag vill veta allt.
I går? Jag skippade några möten för att höra historietimmen.
- Känner du till "Pusselbiten"? - Shel Silverstein?
Poäng till dig.
Nej, ta tillbaka poängen. Jag har aldrig läst den.
Den är om en cirkel som saknar en pajbitsdel och letar efter den.
Den provar små och stora delar, men kan inte rulla med nån av dem.
Och så en dag är den där- den perfekta biten.
Den tar upp den och kan plötsligt rulla snabbare och snabbare.
Den är fri.
Men efter ett tag inser den-
- att den inte kan sjunga eller lukta på blommorna eller prata med vänner.
Den rullade för fort.
Och till slut beslutar den att lämna kvar den perfekta biten.
- Det är rätt djupt för en barnbok. - Visst är det?
De kan vara läskiga. Jag minns när jag läste Grimms sagor.
De skrämde mig när jag var liten.
- Har jag nåt...? - Va? Nej. Ursäkta.
Gärna. Tack.
Hur är det med dina hundar?
Det är bra med dem.
- Är det här som du trodde? - Hur då?
Ja, du vet... Är det som du trodde?
Min terapeut sa...
Jag har svurit att aldrig börja en mening med de orden, men...
Jag tror att det som händer här-
- är det hon trodde och inte vad jag trodde.
Jag trodde att jag kunde... Nej, jag visste att jag kunde.
Jag läste på ganska mycket. Jag pratade med människor.
Bibliotekarien gjorde sin hemläxa.
Som svar på din fråga som är en berättigad fråga...
Det är inte som jag trodde. Det är mycket.
Dell skulle kanske ha stannat för att hjälpa till.
Man måste gå innan man kan springa, va?
Nej, det var helt fel sak att säga. Jag måste sluta prata.
Nej tack.
Jag är... jag är trött.
Det här är en del av... Du kan ha läst om det.
- Nej, snälla... - Ring Dell.
- Nästa rätt ska vara den bästa. - Jag vill åka hem.
- Jag skulle inte ha varit så ärlig. - Nej, jag är glad att du var det.
- Jag vill att vi är vänner om... - Snälla du.
- Du får inte tro att... - Sluta.
- Är du okej? - Förlåt.
Herregud! Brände jag er?
Nej, sluta. Snälla. Jag känner inget.
- Förlåt mig. - Jag känner inget.
- Vet du vad, P? Trist för henne. - Sluta.
- Vad då, sluta? - Sluta vara så nedlåtande.
Det var just därför som jag inte ville prata med henne.
Behöver du nåt mer?
Är vi klara nu? Du vill inte prata om det, så vi är klara?
Vet du hur ofta jag har fått nobben av kvinnor?
- Du måste upp på hästen igen. - Jo, men jag kan inte rida, så...
- Nu börjar det. - Vet du vad? Det här funkar inte.
- Du är trött. - Ja, jag är trött på det här.
Jag skulle aldrig ha anställt dig. Du var i särklass minst kvalificerad.
Verkligen? Ska jag gå tillbaka och ge dig en av de där nördarna?
För jag är kvar här, va? Jag var mest kvalificerad.
Jag fattar inte att du fick mig att träffa henne.
Jag ringde henne. Det var allt jag gjorde.
Jag skulle lägga på. Du valde att prata med henne.
- Jag hotade dig inte med vapen. - Men det har du erfarenhet av.
- För du är dömd för vapenbrott. - Ska vi prata om min kriminalitet?
Jag ville prata med Lily på mina villkor och du tog ifrån mig det.
Jag tog det. För jag är en tjuv, va?
- Är du inte det? - Jag står för vad jag har gjort.
Jag tar skiten och går vidare. Du då, P?
- Jag går också vidare. - Gör du?
Med det här. Ut. Du är avskedad.
- Vad är jag? - Jag avskedar dig! Okej?
Välkommen hem, du.
Phillip?
Det här är Jason. Han blir din nye vårdare.
Mat, mr LaCasse?
- Det är fint. Stort. - Ska du inte komma in?
Inte just nu. Men vi ses i morgon. Jag hämtar dig på skolan.
- Om det är okej. - Coolt.
Tack.
- Dell! Kolla den nye killen. - Okej, jag fixar det.
Se till att vända armstöden inåt. Då bär de upp patientens arm. Exakt.
- Hur fort går de? - Du hade blivit förvånad.
Han är illa däran. Han lyssnar inte på nån. Han kanske lyssnar på dig.
- Var är Yvonne? - Hon slutade.
- Har Yvonne slutat? - Han stöter bort alla.
Är du klar? Okej, bra.
Nåt djur har kollapsat över ditt ansikte, Phil.
Jag vet inte om du känner det, men jag ska försöka flytta det.
Du ska bara ligga stilla.
Åh nej, det är ett skägg. Är det avsiktligt?
Vill du ta en åktur?
Vi varskodde dem. De kommer ut med en bår.
- Det grejar sig. - Tack.
Vad gör vi nu?
Kom igen, kom igen!
Vackert nog att måla?
Jag kan höra om Carter vill ha en tavla.
Spela listan "Phils Jam".
Nej, lägg av, P. Seriöst. Jag är inte på humör.
- Vänta lite. - Jag är inte på humör.
- Vem är det här? - Det är drottningen.
Min drottning? Är det Aretha?
Hon hoppade in för Pavarotti en gång på Grammygalan.
Drottningen gör allt bättre.
Det är härligt.
- Du måste vara Phillip. - Ja.
- Är du redo? - Redo?
Vad har du gjort?
- Är du Dell? - Nej.
- Jo, det är han. - Nej, jag gör inte det där.
Försöker du döda mig? Jag gör det inte, P.
- Jag gör det inte. - Vi fixar det här.
Spring, Dell! Spring, Dell! Spring, spring, spring!
Fortsätt springa, Dell! Kom igen, Dell!
Gör så här. Håll i handtagen.
Styr den. Styr den!
Dell! Ta det bara lugnt!
Jag är lugn. Det här är jag lugn.
Dell. Tack!
- Hur går det för dig? - Det är fantastiskt!
Jag kan inte fatta att jag flyger!
Ja!
Tack.-Jösses. Titta här.
- Ja, det är fint. - Herregud.
- Det är dags att raka av skägget. - Varför?
Bara lita på mig om det.
Få höra. Få höra nu.
- Jag ser ut som... - En porrstjärna.
- Den är det. - Jag får se, jag får se.
- Jag är tuff. - Ja, du såg ut som en kärring.
Nej, inte så. Jag vet vad vi ska göra.
- Är det Chaplin? - Nej.
Nej, nej, nej!
Nej, det är hemskt.
- Där är han ju. Vem är den killen? - Jag har inte sett honom på ett tag.
- Tack för varningen. - Förlåt, jag såg det inte.
- Okej. Hur mår du, P? - Bra. Väldigt bra.
Vänta, för nu kommer det bästa.
Hej.
Jag har saknat dig.
PHILLIP OCH DELL ÄR VÄNNER ÄN I DAG
TILL MINNE AV ARETHA FRANKLIN
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2019
Ansvarig utgivare: Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB